Починай говорити.
Я навіть не впевнений, чи ми в прямому ефірі.
Це була серія вибухів--
Нам повідомили,
що це - серйозний інцидент.
Це надзвичайна ситуація.
-- яскраві вогні і помаранчеве сяйво.
Це був момент удару метеориту.
Судячи з усього,
це - повномасштабна атака.
З моменту висадки біля Гамбурга, п'ять років тому,
вони стабільно просуваються
Європою. Мільйони жертв, і все ж...
Продовжується евакуація урядовців.
Ніщо не в змозі їх зупинити.
Що стосується гуманітарних наслідків, європейці заплатили найвищу ціну.
Вони здатні імітувати і навіть передбачати наші дії.
Якщо ми не переможемо їх у Франції,
завтра вони будуть вже у Лондоні, потім у Нью-Йорку, у Токіо.
На кону - доля людства.
П'ять років потому, ми нарешті перемагаємо.
Ці кадри було щойно отримано з Вердена.
Найбільше дивує невелика кількість втрат
та незначні руйнування.
Ми стали свідками вражаючої перемоги.
Як ви збираєтеся переконати людей,
що цю битву ще можна виграти?
Це - вторгнення прибульців, глобальна війна.
За допомогою високотехнологічних костюмів та незначної підготовки...
ПРЕС-СЕКРЕТАР АРМІЇ США
... ми створили суперсолдатів.
Таких, як Ріта Вратаскі, янгол Вердена.
Її називають "янголом Вердена".
Вона - наша нова надія у цій війні.
Це неймовірно.
За допомогою екзокостюму та незначної підготовки
Ріта Вратаскі змогла знищити
сотні міміків вже у перший день битви.
Невже хід війни змінюється?
Армія пов'язує цей успіх з новою революційною технологією:
Екзокостюмом.
ОБ'ЄДНАНІ СИЛИ ОБОРОНИ БЕЗ ТЕБЕ МАЙБУТНЬОГО НЕМАЄ
Вона змогла вбити сотні міміків вже у своїй першій битві.
Уявіть собі армію таких, як Ріта Вратаскі.
Зараз ми стримуємо їх біля Ла-Маншу, але чи надовго?
Небезпечно так казати. Це вторгнення викликає багато підозр.
Більш ніж 70 країн приєдналися до Об'єднаних Сил Оборони
у надії дати загарбникам відсіч.
Ми стримуємо їх.
А з цими новими технологіями, ми їх переможемо.
Операція "Повалення" буде найбільшим
механізованим десантуванням в історії людства.
Ми будемо битися, і ми переможемо.
ЛОНДОН
Майор Вільям Кейдж, прес-служба армії США.
Вітаємо у Лондоні, майоре.
ШТАБ-КВАРТИРА ОБ'ЄДНАНИХ СИЛ ОБОРОНИ
Генерал готовий прийняти вас.
Дякую.
Операція "Повалення".
ОСО нанесуть удари з Франції, Середземного моря, Скандинавії.
Це знизить напругу на східному фронті
і надасть можливість росіянам та китайцям відкинути ворога назад.
Зустрінемося посередині,
знищуючи цих інопланетних виродків на шляху.
Завтра загине багато хороших солдатів, майоре.
Коли розвіється дим
і почнуть надходити труни, люди шукатимуть винних.
Наприклад, мене.
В ідеалі, я б віддав перевагу іншому сценарію. Будь ласка.
Можете написати мемуари.
Або зробити кар'єру в політиці.
Перше, що спадає на думку -
відчуття явного провидіння.
Всього добився самотужки. Стрімкий зліт по службових сходах.
Народжений, щоб врятувати нас. Народ любить такі речі.
Ви не зрозуміли, майоре. Я не прошу продавати мене. Продайте цю операцію.
Гаразд.
Ви летітимете на узбережжя за годину. Оператор вже чекає на вас.
Будете на пляжі з першою хвилею.
Перепрошую, з першою хвилею? На пляжі? Ви про фронт?
Франція.
Супутники показують мінімальну присутність ворога на узбережжі.
Сильного опору не буде.
Буде про що розповідати онукам.
Я вдячний вам за довіру, генерале,
але я займаюся цим тут, щоб не лізти туди.
Я пройшов військову кафедру у коледжі.
Коли почалася війна, я втратив свою рекламну фірму,
і ось я тут.
Я роблю свою роботу, а ви - свою.
Але, правда, я не солдат.
Ні, звісно не солдат.
Тому я і відправляю з вами кілька сотень тисяч бійців.
Це велика честь для мене, але, боюся, я змушений відмовитись.
Не переношу вигляду крові. Навіть від порізів папером.
Але якщо добре подумати,
на думку спадають кілька людей,
яких я міг би вам порекомендувати.
Це не пропозиція, майоре. Це наказ.
Генерале, я - офіцер збройних сил Сполучених Штатів Америки.
- У вас навіть немає повноважень. - Я розмовляв із вашим начальством.
Вас віддано під моє командування.
Звісно ж, ваше нинішнє
звання зберігається.
Мій секретар повідомить вам деталі.
Попрацюйте на славу, майоре.
Удачі. Ви вільні.
Генерале?
Я надихнув мільйони людей вступити до лав вашої армії.
І коли почнуть приходити труни, і люди шукатимуть винних,
як гадаєте, чи важко мені буде переконати людей,
що це - ваша вина, генерале?
Гадаю, генералу хотілося б цього уникнути.
Ви шантажуєте мене, майоре?
Я б не хотів
знімати завтра акти героїзму та мужності на тому пляжі.
Ви і не зніматимете.
Я радий, що ми з вами порозумілися.
А тепер, перепрошую, генерале. Я--
Дякую.
Заарештуйте його.
Що?
Гей! Гей!
Стояти!
Гей! Зупинись!
Геть з дороги!
- З дороги! - Тримай!
Лівий фланг, руш!
Кроком, руш!
Кругом!
Відділ постачання закривається за 10 хвилин.
АЕРОПОРТ "ХІТРОУ"
ЗАЛІЗНА СУЧКА
Підйом, хробак!
Так не звертаються до офіцера, сержанте.
Так я звертаюся до сраного рекрута, перед тим, як зацідити
йому черевиком під зад.
Відставити, сержанте.
Чим можу допомогти, сер?
Де я, чорт забирай?
Оперативна база "Хітроу".
Вас привезли з новобранцями.
Я схожий на новобранця?
Ні, сер, не схожі.
Мене звати майор Вільям Кейдж.
- Я американський офіцер. - Офіцер?
Це навчальна частина.
Тут немає офіцерів. Я розберуся, сержанте.
Як ви взагалі опинилися у навчальній частині?
Яким чином? Покер? Холостяцька вечірка?
Якщо ви не проти, сержанте,
я хотів би пояснити це моєму начальству у Вашингтоні.
- Тож, дайте мені телефон-- - Ви що, не чули?
Ми тут готуємося до наступу.
До вторгнення у Францію.
Уся база передового розгортання під ковпаком. Жодних дзвінків.
- Фарелл. - Саме так.
Майстер-сержант Фарелл.
Ви американець.
Ні, сер. Я з Кентуккі.
Зрозуміло. Погляньте на мене.
І подивіться, де я зараз.
Мене підставили.
Мені тут явно не місце.
Тож, будь ласка, сержанте, дозвольте зробити один дзвінок.
Я подбаю про вас, сер.
- Дякую. - Прошу за мною.
А з якого ви міста у Кентуккі?
З невеличкого містечка Сайєнс-Хілл. Чули про таке?
Тепер чув.
- А ви звідки? - Кренбері, штат Нью-Джерсі.
Там що, вирощують журавлину?
Томати. Найкращі у світі.
А чому ж тоді "Кренбері"?
А чому "Сайєнс-Хілл"?
Ніколи не цікавився. Мені начхати.
Після вас.
Щось мені підказує, що телефону там немає, так?
Звісно немає.
Ви не збрехали мені лише коли назвали своє ім'я.
Тут сказано, що ви - дезертир.
Що вас упіймали, коли ви вдавали із себе офіцера.
Що ви намагатиметесь подзвонити,
і навіть можете поставити під загрозу усю цю операцію.
Аби тільки не брати участь у завтрашній битві.
Але цього не буде.
Ніколи.
Рядовий Кейдж.
Чутки - жахлива річ.
До вечора всі ці люди зроблять єдиний висновок.
Що ти - боягуз і брехун, що ставить своє життя вище за їхні.
Але в тебе ще є шанс, рядовий.
Ти зможеш виправдатись у бою.
Битва спокутує усі гріхи.
Тільки там загартовуються справжні герої.
В бою всі мають одне звання,
байдуже, якими жалюгідними створіннями вони були до цього.
Загін! Перед вами - рядовий Кейдж.
Рядовий Кейдж, це - загін "J".
А це хіба не офіцерська уніформа?
А от запонки - явно не офіцерські.
Бачу, у вас тут
дуже продуктивний ранок.
Я аж пухну від гордощів,
знаючи, що солдати вашого
калібру завтра поведуть усіх за собою.
На кінчику списа.
На вістрі ножа.
У мене в дупі.
Чорт.
Рядовий Кіммел, що я думаю про азартні ігри
- у казармі? - Ви їх не любите.
Ненс, а чому я їх не люблю?
Це створює враження, що наша доля не у наших руках.
А яка моя позиція щодо концепції
долі, всі разом?
Підготовка та дисципліна роблять нас хазяїнами власної долі.
Можна ставитися до цього з іронією.
Але, повір, ти зміниш свою думку.
Рядовий Кейдж - дезертир.
Я покладаю на всіх вас персональну відповідальність
за його підготовку.
Він має бути готовим до бою завтра о шостій ранку.
Готовим до бою?
Кейдж тішить себе ілюзіями, що йому тут не місце.
Ми маємо розвіяти ці ілюзії.
Якщо спробує втекти, не соромтеся відрадити його так,
щоб він не міг мочитися стоячи.
Ви маєте вислухати мене.
- Я ніколи не буду готовим до бою. - Я заздрю тобі, Кейдж.
Завтра вранці твоє хрещення. Заново народишся.
Фізична підготовка, за десять хвилин!
Ти не в своїй уніформі,
рядовий.
Усім готовим до бою підрозділам...
Це новий день, панове.
Доля кличе.
Світ чекає від нас лише одного: перемоги.
ОБЕРЕЖНО: ВИБУХІВКА ПРОТИПІХОТНІ МІНИ
ЦІЄЮ СТОРОНОЮ ДО ВОРОГА
Давай, Кіммел! Покажемо їм!
Чорт забирай, Кіммел.
Люблю почуватися вільно.
Далі сам розберешся. Мені треба вдягнути костюм.
Що це за звук?
Ходімо.
Я ніколи не одягав цю штуку.
А я ніколи не був з двома дівчатами одночасно.
Але, коли цей день настане, я не облажаюся.
Кіммел.
Мене звати Гріфф.
Гріфф. Точно.
Просто подумай, друже. Я можу ненароком поранити когось.
Не зможеш, вона на запобіжнику.
Але--
- А де тут запобіжник? - Точно.
НЕ ПЕРЕТИНАТИ
Пора.
Чорт забирай, це ж Залізна--
Рухайтесь.
- Гріфф. - Сержанте?
- Наглядай за рядовим Кейджем. - Увесь день?
Щось мені підказує, що так довго не доведеться.
- Гріфф! Кейдж! - Кейдж!
- Кейдж!
Ми втратили Німеччину.
Ми втратили Францію.
Якщо програємо й сьогодні,
наступного бою вже не буде.
Я знаю, тиск на вас величезний.
Дві хвилини до висадки.
Боятися - це нормально.
Пам'ятайте: відваги без страху не буває.
Агов!
Агов, друже! Здається, у тебе щось не так із костюмом.
Ага. У ньому небіжчик.
Бережіть свій зад, сер.
Ніхто за вас цього не робитиме.
Одна хвилина!
Одна хвилина до висадки!
Гей.
- Гей! - Що?
Як зняти зброю із запобіжника?
Що?
Як зняти із запобіжника--?
Господи!
Приготуйтеся! 30 секунд до висадки!
За моєю командою!
Приготуватися до розгортання!
Активувати троси. Запам'ятайте--
Висаджуйтесь, негайно!
Стрибаємо! Вперед!
Стрибайте! Давайте!
Вперед!
Давай!
Стрибай! Стрибай!
Кейдж! Стрибай, або помреш!
Так!
Ми висадились!
Слава Богу, ми це зробили! Так!
Оберіть мову.
Нам потрібна допомога! Негайно!
Якого--?
Рядовий Кейдж!
Ти не в ту сторону.
Проґавиш найцікавіше.
Якого біса?
Вони не повинні були знати про нашу висадку.
Ми потрапили у справжню м'ясорубку.
Це бійня!
Візьми себе в руки!
Підйом, народ!
Шикуйсь!
Ненс, доповідай ситуацію.
- Запобіжник! Мій запобіжник! - Гріфф, Форд, прикрийте з флангу!
Запобіжник. Як зняти із запобіжника--?
- Я чекаю, Ненс! - Я засікла їх!
П'ятсот метрів, швидко наближуються!
Тварюки.
Геть з дороги!
Ворушися, якщо хочеш вижити!
Вогневі позиції!
Вперед!
А ось і вони.
До біса розлючені, сила-силенна.
Чекайте, доки вони не наблизяться!
Ще кілька секунд!
Гей! Гей!
Назад!
ПЕРЕЗАРЯДКА
Перезарядка.
ЦІЄЮ СТОРОНОЮ ДО ВОРОГА
ЗАЛІЗНА СУЧКА
Підйом, хробак!
Бігом у стрій, доки я не зацідив тобі черевиком під зад!
Відставити, сержанте.
Чим можу допомогти, сер?
Сержант Фарелл. Так?
Так, це я.
Здається, я зрозумів.
Що вчора було? Покер? Холостяцька вечірка?
Я навіть не впевнений.
Буває.
Я подбаю про вас, сер.
Дозвольте вам допомогти.
Який сьогодні день?
Для вас?
Судний.
Але в тебе ще є шанс, рядовий.
Ти зможеш виправдатись у бою.
Битва спокутує усі гріхи.
Тільки там загартовуються
- справжні-- - Загартовуються справжні
герої.
Ти щойно перебив мене, рядовий?
Сержанте, ви--
Ви не повірите у те, що я вам зараз скажу.
Ні, не повірю.
На чому я зупинився?
Загартовуються герої.
Тільки там загартовуються
справжні герої.
В бою всі мають одне звання,
байдуже, якими жалюгідними створіннями вони були до цього.
- Ласкаво просимо у пекло. - Загін!
Перед вами - рядовий Кейдж.
Рядовий Кейдж,
це - загін "J".
А це хіба не офіцерська уніформа?
А от запонки - явно не офіцерські.
Я аж пухну від гордощів,
знаючи, що солдати вашого калібру
завтра поведуть усіх за собою.
На кінчику списа, на вістрі ножа.
У мене в дупі.
Рядовий Кіммел, що я думаю про азартні ігри у казармі?
- Ви їх не любите, сержанте. - Ненс, чому я їх не люблю?
Це створює враження, що наша доля не у наших руках.
А яка моя позиція
щодо концепції долі, всі разом?
Підготовка та дисципліна роблять нас хазяїнами власної долі.
Можна ставитися до цього з іронією.
Але, повір, ти зміниш свою думку.
Чорт забирай, Кіммел.
Люблю почуватися вільно. Гаразд, друже.
Далі сам розберешся. Мені треба вдягнути костюм.
Вимкнено.
Гей, що з тобою таке?
Ти що, ніколи не одягав цю штуку?
Можливо.
Знаєш де запобіжник?
- Не впевнений. - Чудово.
Я знаю, тиск на вас величезний.
Дві хвилини до висадки.
Боятися - це нормально.
Пам'ятайте: відваги без страху не буває.
Агов!
Агов, друже!
Здається, у тебе щось не так із костюмом.
Ага. У ньому небіжчик.
Бережіть свій зад, сер.
- Ніхто за вас цього не робитиме. - Ніхто за мене цього не робитиме.
Джинкс, сучко!
За моєю командою! ​Приготуватися до розгортання!
Активувати троси, 30 секунд.
- Пам'ятайте-- - Гей!
Вперед! Вперед!
Ми це зробили!
Позаду!
Стережися!
В укриття!
Мене поранили.
Все погано?
Там багато крові?
У тебе дірка у грудях.
Правда?
Так.
Ти що, забрала мою--?
Мою батарею?
Ні, ні, ні. Твою ж--
Підйом, хробак!
Сержанте Фарелл!
Сержанте Фарелл.
Чим можу допомогти, сер?
Я майор Білл Кейдж. Із прес-служби збройних сил США.
Я не був на холостяцькій вечірці і не грав у покер.
У вас є наказ, де написано,
що я - дезертир, і мене впіймали, коли я вдавав із себе офіцера.
Але там не написано, що
ви - майстер-сержант Фарелл із міста Сайєнс-Хілл, штат Кентуккі.
Якщо ви дасте мені 30 секунд, я поясню, звідки я все це знаю,
і ви врятуєте життя усім солдатам на цій базі.
Ви повинні мене вислухати! Вони знають, що ми висаджуємось!
Вони чекають на нас! Я там був! Я все це бачив!
Ви всі приречені! Ви приречені!
Гаразд. Добре. Я в порядку.
Це загін "J". Так?
Так, це загін "J".
Взагалі-то, я не повинен цього знати, але гаразд.
Хоч хтось із вас раніше мене бачив?
Сучко, я тебе не знаю.
Правильно! Так! Дякую.
Тебе звати Ненс. А ти - Біббл.
Кіббл-- Кіммел! Ти воюєш із голими яйцями. Буквально.
Форд. Скіннер. Гріфф.
Ти--
Він завжди мовчить.
У вас там карти
- під ковдрою. - Красно дякую, козел.
Кіммел збирає флеш.
Піки-- Ні, трефи.
І ви заставите їх з'їсти карти.
Я вгадав?
А тепер...
... те, що я вам скажу, прозвучить як маячня.
Але це правда.
І ви повинні мене вислухати.
Від цього залежать ваші життя.
Одна хвилина!
Що? Що він там каже? Ненс! Що він каже?
За моєю командою! ​Приготуватися до розгортання!
Корабель зараз вибухне!
ВИМКНУТИ
Так!
Ми це зробили! Слава Богу, ми це зробили!
-- доки я не зацідив тобі черевиком під зад!
Так!
Ми це зробили! Слава Богу, ми це зробили!
Вибач. Я намагаюся тебе врятувати.
Нас усіх знищать. Ти повинна вивести нас з цього пляжу.
Нам треба йти. Цей корабель зараз вибухне.
Треба йти, негайно.
Стій.
Ходімо!
Вперед!
Швидше!
Цей корабель зараз вибухне!
Що ти робиш?
Знайди мене, коли прокинешся.
Що?
Знайди мене, коли прокинешся.
Підйом, хробак!
Бігом у стрій, доки я не зацідив тобі черевиком під зад!
Але в тебе ще є шанс, рядовий.
Битва спокутує усі гріхи.
Тільки там загартовуються справжні герої.
В бою всі мають одне--
Загін, це--
Рядовий Кейдж. А ви, певно, загін "J".
Радий з вами познайомитись.
А це хіба не офіцерська уніформа?
- А от запонки-- - Запонки явно
не офіцерські.
Ключі, здається, у лівому кармані.
Рядовий Кейдж - дезертир.
Я покладаю на всіх вас персональну відповідальність за його підготовку.
Він має бути готовим до бою завтра о шостій ранку.
Рядовий Кейдж тішить себе ілюзіями, що йому тут не місце.
Ми маємо розвіяти ці ілюзії.
Якщо спробує втекти, не соромтеся відрадити його--
О, ні, хлопці, я від вас не тікатиму.
- Не дочекаєтесь. - Щоб він не міг мочитися стоячи.
Дякую, сержанте Фарелл.
Що у нас далі? Фізична підготовка?
Фізична підготовка, за десять хвилин!
Лівою! Лівою! Лівою!
- Хто ви? Хором! - Воїни!
- Що роблять воїни? - Вбивають!
- Що ви будете робити? - Вбивати!
Завтра мій двадцятий бій.
- Не був ти у 20 битвах. - Був.
Ти у штани накладеш, як тільки ми висадимось на тому пляжі.
А може ви обидва стулите пельки?
А ти смішна, дівчинко.
Б'юся об заклад, завтра я встановлю рекорд.
Рекорд швидкості бігу з поля битви, Форде, з лайном у штанях.
Припинити балачки!
Пішов ти, сержанте!
Стій!
Рядовий, впав і віджався....
П'ятдесят, сержанте?
Так точно.
П'ятдесят.
Загін!
50 віджимань кожний!
Дякуйте рядовому Кейджу.
Дякую, сержанте.
- І раз! - Раз!
- І два! - Два!
- І три! - Три!
Що, чорт забирай, ти собі думав?
Але в тебе ще є шанс, рядовий. Зможеш виправдатись у бою.
Битва спокутує усі гріхи.
- Три! - Три!
- Чотири! - Чотири!
- П'ять! - П'ять!
НЕ ПЕРЕТИНАТИ
Перепрошую. Сержанте Вратаскі.
Перепрошую.
Сержант Вратаскі?
Вибачте.
Так? Хто дозволив говорити зі мною?
У мене щось не так з обличчям?
Ви дозволили. Ви.
Завтра. На пляжі.
Ми зустрінемось.
Ви сказали знайти вас, коли прокинуся.
Ви знаєте, що зі мною відбувається.
Йди за мною.
Швидко.
Не говори про це ні з ким, окрім мене.
У кращому випадку - опинишся у дурці.
В гіршому -
розріжуть на шматки для дослідження. Зрозуміло?
- Так? - Так.
Коли ти вперше помер, що сталося?
- Ти вбив міміка? - Так.
- Опиши його. - Він був трохи іншим.
Більшим. Синього кольору.
І тебе окропило його кров'ю.
Наскільки я пам'ятаю, так.
Вони знають, що завтра ми висадимось на пляжі.
Буде бійня, так?
Звідки ви це знаєте?
Ви можете просто--? Стійте!
Стривайте.
Ви можете пояснити, що за маячня тут відбувається?
Зі мною було те ж саме.
Було. Потім минуло. Зрозуміло?
Чудово. Значить, це мине. Як мені цього здихатись?
Спершу, мені потрібна твоя допомога.
Яка допомога?
Виграти війну.
Ходімо! За мною!
РЕМОНТ ЗБРОЇ
Ріто, у чому справа?
Що ти тут робиш? Могла б хоч попередити.
- Хто це такий? - Він - це я. До Вердена.
Він допоможе нам.
Що? Тобто, він--?
Так.
Коли він помер? Де?
На пляжі. Завтра.
Скільки пальців я тримаю за спиною?
Звідки я маю знати?
Гаразд. Значить, ми розмовляємо вперше.
- Випробуй це на ньому? - Що це таке?
Воно не працює.
Видіння вже були?
Видіння чого?
У нас ще є час.
- Так. - Час? Послухайте, вибачте.
Хто це? Хто ви такий?
Доктор Картер. Фізика елементарних частинок. Вища мікробіологія.
А ще, він - єдиний, хто повірить
у те, що з тобою сталося.
Ніхто не розуміється на біології міміків краще за нього.
Він - головний аналітик у Вайтхоллі.
Ну, я був ним, доки не зустрів Ріту.
Тепер, я просто "механік із психічними вадами".
Картер, покажи йому.
Так, гаразд.
Отже, по-перше,
ти б'єшся не з армією.
Треба думати про них, як про єдиний організм.
Дивись, ці звичайні дрони діють як його клешні.
І Альфи, як той, якого ти вбив. Вони зустрічаються рідше.
Так. Як один на
- 6,18 мільйони, приблизно. - Так.
Вони діють як його--
Вони - його центральна нервова система.
А це -
його мозок.
Він контролює усіх. Це - Омега.
І Омега має здатність управляти часом.
Щоразу, як вбивають Альфу,
запускається автоматична реакція.
Омега починає день з початку.
Але, цього разу, він пам'ятає все, що має статися,
так само, як і ти зараз.
Він точно знає всі наші дії наперед.
А ворог, який знає майбутнє, не може програти.
Не може програти.
Але, якщо все це правда, як ви тоді перемогли у Вердені?
Нам дозволили перемогти.
Щоб ми повірили, що можемо перемагати.
Ця потвора хоче, щоб ми кинули у бій всі наші сили.
Операція "Повалення" - не наш ендшпіль,
а нашого ворога.
Треба розуміти, що перед нами -
чудово розвинений організм,
який захоплює світи.
Наскільки нам відомо, існують мільйони таких астероїдів,
що блукають космосом, неначе вірус.
Вони лише чекають вдалої можливості
зробити вимушену посадку у світ з прийнятними умовами.
Все, що їм потрібно - напасти на домінуючу форму життя, і....
І ніщо не завадить мімікам
захопити увесь світ.
Якщо тільки тобі не вдасться змінити результат битви.
Мені?
Вбивши того Альфу, ти випадково
потрапив до нервової системи ворога.
Кейдж, ти захопив контроль
над здатністю Омеги перезавантажувати день.
- Як це взагалі можливо? - Можливо, єдине слабке
місце цього організму, його єдине слабке місце -
людська природа.
Як би там не було, тепер ти контролюєш цю здатність.
Як і я у Вердені.
То це я перезавантажую день?
Гаразд.
Як цим управляти?
Ти маєш помирати.
Щодня.
Доки Омегу не буде знищено.
По-перше,
неймовірна презентація.
Просто неймовірна.
Я знаю генерала.
Треба показати це йому.
Просто розкажіть йому все, що ви розповіли мені.
Я зустрічалася з генералом. Багато разів.
Дурка. Розтин. Пам'ятаєш?
І чого ви очікуєте від мене?
Ти не бачив нічого дивного?
Він знущається?
- Видіння. - Видіння.
Ти бачив видіння з цією штукою?
Омега відчуває, коли втрачає контроль над часом.
Навіть зараз, він подумки намагається тебе знайти.
Коли він наблизиться до тебе,
з'являться видіння. Ти почнеш бачити ось це.
Ти навіть побачиш, де він.
І у тебе були ці видіння?
Так.
Але, врешті-решт, ти побачила його. Тобто, побачила вживу.
Так?
Вживу - ні.
Тобто, все це - лише...
... теорія.
Немає жодних доказів, що ця штука навіть існує.
Видіння показали мені, що він був у Вердені. Я бачила. Я--
Але я втратила здатність до того, як дісталася до нього.
А коли Верден було взято,
Омега зник.
Гаразд. Значить, все, що мені потрібно -
чекати на ці видіння,
а потім сказати вам, де цей Омега.
Ні, Кейдж.
Ти доправиш мене туди.
І я його вб'ю.
Доправлю тебе туди?
У мене навіть немає бойової підготовки.
Перезарядка. Перезарядка.
Ти в порядку, Кейдж?
Здається, я щось зламав.
Що?
Спину.
Не відчуваю нічого, окрім губ.
Слухай і запам'ятовуй. Надзвичайно важливе правило.
Єдине правило.
Якщо тебе буде поранено на полі битви, зроби все, щоб померти.
Чому?
Під час моєї останньої битви
мене було поранено.
Я стікала кров'ю. Але недостатньо швидко.
Я прокинулася у польовому шпиталі
із літром донорської крові, і все було скінчено.
Я втратила здатність. Розумієш?
Гадаю, краще почати все спочатку.
- А ти як гадаєш? - Що?
Ніхто не знає, що сталося із рядовим Кейджем!
Ти, тупак. Він був поряд із тобою.
І ти не знаєш, куди подівся цей слизький сучий син?
Ні, сержанте!
Гаразд.
Тоді ще 50 віджимань. І раз!
Ні, стривай! Зачекай. Мене звати Білл Кейдж.
Я-- Ми зустрілися на пляжі. Тобто, зустрінемося. Завтра.
У мене те, що було в тебе.
Гаразд, все спочатку.
У тебе немає часу на роздуми. Запам’ятай.
Недостатньо знати, де вони опиняться.
Ти повинен знати, як їх вбити.
Зачекай. Зачекай. Послухай. Я просто--
Гаразд. Давай.
Підйом, хробак!
Стоп! Зачекай!
Стривай! Одну секунду!
Секунду. Одну секунду.
Знаєш, я тут подумав.
Тобто, ця штука у моїй крові.
То, можливо, є якийсь спосіб
передати її тобі?
Я пробувала усе. Нічого не виходить.
А ти точно все пробувала?
Я маю на увазі,
всі варіанти?
Ти про секс? Так. Пробувала.
Скільки разів?
Гаразд.
Зліва. Зліва!
Завжди будь напоготові.
Ще раз. Ще раз.
Ще раз.
Стривай! Стій.
Здається, я в нормі.
Підйом! Хробак! Хробак! Хробак!
Я намагаюся бути з тобою чемним, хробак! Воруши сідницями!
Ти в порядку, Кейдж?
Так, так! Все гаразд!
Нога зламана.
Ні. Я ще відчуваю пальці.
Ну ж бо, досить.
УВАГА НЕБЕЗПЕЧНО
Ріто. Ріто. Що сталося? Що ти тут робиш?
- Хто він такий? - Він - це я
- до Вердена. - До Вердена.
У якому сенсі? Він--?
- Так. Так. - Коли він помер?
- Де? - На пляжі. Завтра.
Мене звати Білл Кейдж. А ви - доктор Картер.
У нас вже була ця розмова. Два пальці за спиною.
У мене були видіння.
Я бачив Омегу.
І завтра нам усім кінець.
Тож, давайте починати.
Гаразд. Де?
Там була дамба.
Десь у горах. Надписи німецькою.
Зможеш з'ясувати, де це?
Ну, не думаю, що є
багато місць, які підходять під цей опис. Я спробую.
Навчання завершено. Побачимося завтра.
Ми навіть не знаємо, куди йти.
Скоро дізнаємось.
А поки що, ти маєш придумати, як витягти нас з того пляжу.
І що далі? Куди ми йдемо?
Куди? Зосередься. Куди нам йти?
- Я думаю. - Гаразд.
Чорт!
Як далеко ми просунулись?
Ну, знаєш, важко сказати.
Стій! Стій!
Давай, вперед!
Сучий син!
Крок вліво, пригнутися-- Щоб не було непорозумінь.
- Досить точно. - Крок ліворуч, пригнутися праворуч.
Крок ліворуч, пригнутися праворуч. Далі.
Стривай! Пам'ятаєш?
Через траншею, 12 годин!
Потім подивись праворуч!
Ти недостатньо точно пояснюєш.
Треба пояснювати точніше. Інакше мене вб'ють.
Ріто.
Кейдж!
-- до вершини траншеї. Я роблю крок вліво.
Там мімік, якого я вбиваю.
-- вибухає корабель. Я біжу 30 кроків на північний схід.
Потім пригинаюся на вершині траншеї і повертаю ліворуч.
У мене щось не так з обличчям?
Ні.
Кейдж!
Ми скрізь тебе шукали.
Кейдж!
- Кейдж, ми скрізь тебе-- - Хлопці.
Хлопці, може
обійдемося без цього?
Що ти кажеш?
Фарелл нас ледь за яйця не підвісив за те, що ми тебе загубили.
Гаразд, Скіннер. Дивись.
Я навіть заплющу очі.
- Готовий? - Так.
Хитрозадий виродок.
А я був не проти повіджиматися.
Сьогодні новий день, панове.
Доля кличе.
Світ чекає від нас лише одного: перемоги.
-- поточна ситуація на лінії фронту.
Наші війська зазнали значних втрат.
Пора вже показати цим виродкам, чого ми варті.
Мій батько брав участь у битві за Британію.
За три роки до того, як янкі вступили до війни.
Нас було не зломити.
Сила волі.
Мій дядько Джордж висаджувався у Нормандії.
Правда?
У їхні часи, ця війна вже давно закінчилася б.
Що їм взагалі від нас потрібно?
Невже не зрозуміло? Мінерали.
- Мінерали? - Так, мінерали. Метали.
Кисень, їм потрібен кисень.
- Сам подумай. - Яка тепер різниця?
Вони тут. І вони перемагають.
І що б їм не було потрібно, вони це отримають.
А чому ви не там?
Я вже був там.
Більше, ніж будь-хто інший.
Чесно кажучи, зазвичай, зараз я вже мертвий.
Боягуз.
Що відбувається?
Електрику вирубили.
Я знайшов Омегу.
Він має бути десь тут. Дамба Кернера, Німеччина.
Вона ідеально підходить під твій опис.
Так, ви знайшли її. Знову.
І що з того?
Нам туди не дістатися.
Байдуже, що б ми не робили,
байдуже, наскільки ретельно ми все плануємо,
ми не можемо вибратися з того пляжу.
Ти можеш це зробити. Ти можеш.
Приходь сюди щодня, і я навчу тебе.
Ти вже навчила.
- Я чекаю, Ненс! - 500 метрів, швидко наближуються!
Якого--?
Перезарядка.
Що далі?
Вгору по схилу.
Ясно.
Сержанте, цей новенький,
як там його звати?
Нам потрібен транспорт, щоб дістатися вглиб країни.
І в чому проблема?
Проблема в засаді, що чекає на нас. Ми навіть не встигнемо знайти машину.
Зрозуміло, і який у нас план?
Ми ще не пробували дві машини.
- Мінівен і зелений позашляховик. - Так. Добре.
Я біжу до позашляховика, відволікаю міміків. А ти біжи до мінівена.
Заводь його і тікай. Не чекай на мене.
Добре.
Тільки не забудь відчепити трейлер,
перш ніж їхати. Доведеться накивати п'ятами,
тобі не потрібен зайвий баласт.
Давай.
Давай, Кейдж!
-- втрат. Ворогу вдалося
прорватися у Довер.
Не бачу їх.
А ти?
Нікуди не виходьте та зберігайте спокій.
Якщо ви у машині - зачиніть двері
і не виходьте.
Вибачте. Ворог вже досяг Лондона.
Повторюю: ворог атакує Лондон.
Непогано водиш.
Я забула відчепити трейлер.
Зброя готова.
А ти не надто говірка.
Не люблю.
Говорити?
Не люблю базікати. Ні.
Але, врешті-решт, ти все-таки розмовляєш зі мною.
Зазвичай в районі Ліону.
Ти розповідаєш, як їздила туди з сім'єю.
Як твій брат заблукав.
Я ніколи не була у Ліоні.
Я знаю твоє друге ім'я.
Пейтон.
Це не моє друге ім'я.
До речі, ти потім знайшла брата у галереї.
Можливо, я все це придумала, щоб ти стулив пельку.
Але ж ти розмовляєш зі мною.
Кейдж, мені не потрібно нічого знати про тебе.
Якби ти був розумнішим, не ліз би до мене із запитаннями.
Тільки так можна пережити все це.
А як же Хендрікс? Його ж ти добре знаєш?
- Звідки ти знаєш це ім'я? - Ти про нього згадувала.
Це неможливо.
Тоді звідки я про нього знаю?
Коли я його згадувала? При яких обставинах?
Це через нього ти не розмовляєш зі мною?
Більше ніколи не згадуй його ім'я.
Чому? Ти що,
- кохаєш його? - Він мертвий.
І я триста разів бачила, як він помирає.
Я пам'ятаю усі подробиці.
Я пам'ятаю усе. Тому не хочу про це говорити.
Вибач.
Це війна.
Тут нічого немає. Ходімо далі.
Треба знайти ключі.
Давай просто перекачаємо пальне.
- Навіщо їхати, якщо можна летіти? - На цій штуці?
Дай вгадаю. Ти боїшся висоти?
Я боюся розбитися. І мені не соромно в цьому зізнатися.
Все буде добре, Кейдж. Ти впораєшся.
Що таке?
Нічого. Я в порядку.
- Що сталося? - Нічого.
Ріта.
Дай подивлюся.
Треба знайти ключі від гелікоптера.
Вони мають бути десь тут.
Знаєш, у ньому повно палива. Я знайшов шланг.
Ми полетимо, Кейдж.
Добре, ну знайдемо ми ключі. Гаразд.
Заведемо той гелікоптер.
У нас немає ні костюмів, ні зброї.
За кілька годин стемніє.
Нам краще повернутися у той фермерський будинок.
Подивимося, що там можна знайти.
Залишимось там на ніч. Повернемось сюди вранці.
Сядемо біля каміну, відкриємо пляшку вина.
Гадаю, краще просто перезапуститись.
Це глухий кут. Якщо тобі байдуже, то я втомилася. Мені боляче.
- Я хочу почати все спочатку. - Послухай.
Відпочинь кілька хвилин. Кава готова.
Я пошукаю ключі. Так продуктивніше.
- Десять хвилин. - Гаразд.
Потім я вб'ю тебе.
Добре.
Не можу повірити, що ти знайшов каву.
Дякую.
Цукор, так?
Так.
- Дякую. - Ні, стривай. Три. Ти любиш три.
Там є сорочка. Здається, твого розміру.
Скільки разів ми вже тут були?
Скільки разів?
Де ключі?
- Де кляті ключі? - Добре.
Ти вмієш літати, правда ж?
Ні. Тобто, так.
Я можу злетіти. Але ще працюю над посадкою.
Чому ми досі тут?
- Ти марнуєш час! - Якщо заведеш двигун, ти помреш.
Далі ти не підеш.
Байдуже, що б я не робив,
ти завжди помираєш тут.
Один мімік ховається за 20 метрів звідси.
Він нападає коли ти злітаєш.
Бери зброю і сідай у гелікоптер, Кейдж.
У тих полях ховаються інші.
Завжди виживає лише один з нас.
Сідай.
Ми ще не пробували варіант, де ти повертаєшся у дім.
Там є погріб, їжа.
Зачекаєш там, доки я не повернуся. Ти будеш у безпеці.
Я солдат. Доброволець. І я нікуди не піду.
Ти помреш тут. Прямо тут.
Я не можу врятувати тебе.
І якщо я продовжу і вб'ю Омегу, ти помреш.
Назавжди.
Яка різниця, що станеться зі мною?
Я хотів би
не знати тебе.
Але я знаю.
Моє друге ім'я...
... Роуз.
Підйом, хробак!
Але в тебе ще є шанс, рядовий.
Зможеш виправдатись у бою.
Битва спокутує усі гріхи.
Тільки там загартовуються справжні герої.
Так?
Хто дозволив говорити зі мною?
У мене щось не так з обличчям, солдате?
Вибачте, що потурбував, сержанте.
Далі сам розберешся. Мені треба вдягнути костюм.
Де твій шолом?
Я його ніколи не вдягаю. Відволікає.
Ти що, п'яний?
Мені потрібно ще три магазини 5.56,
вісім гранат і запасна батарея.
Неси сюди.
Агов!
Агов, друже!
У тебе щось не так із костюмом.
У ньому небіжчик.
Ми це зробили!
Слава Богу, ми це зробили!
УВАГА НЕБЕЗПЕЧНО
Давай, вбий мене!
- Його там немає. - Що ти таке кажеш?
Гадаю, ніколи і не було.
Вони знали, що ми прийдемо. Це була засідка.
Видіння були лише пасткою.
Так само, як і видіння Ріти були пасткою у Вердені.
Вони могли вбити мене, але не вбили. Їм потрібна була моя кров.
Значить, вони знають, хто ти. Вони--
Вони хочуть повернути свою здатність.
І вони отримають її, так чи інакше. Якщо ми не знайдемо Омегу.
Іншого виходу немає. Нам кінець.
Ні. Не кінець.
Він не працює.
Ти створив прототип у Вайтхоллі.
Так, і мене за це звільнили. Красно тобі дякую.
- Що це за штука? - Це передавач.
Встромляєш його у Альфу, і він через довгі хвилі
встановлює зв'язок з Омегою.
Принаймні, так було задумано.
Але з цим обладнанням я не можу заставити його працювати.
Як нам дістати те, що тобі потрібно?
У цьому й проблема. У Вайтхоллі я створив прототип.
Навіть був готовий його випробувати.
Але коли я розповів про це начальству, мене звільнили.
Подумали, що він втратив розум.
Нам треба потрапити у Вайтхолл.
Її заарештують
за десять метрів від входу. Дурка, розтин, пам'ятаєш?
Стійте.
Ви нічого не забули?
Для роботи передавача потрібен живий Альфа.
Він нам не потрібен.
В нас є найкраща альтернатива.
Коли китайська делегація вийде,
ми прискоримось.
Цей хлопець із жовтою пов'язкою завжди впізнає тебе,
тому не висовуйся і тримайся по праву руку від мене.
Чудово.
Три, два, один. Вперед.
Раз.
Шість, сім,
вісім.
Дванадцять.
П'ятнадцять. Зараз.
Повертай.
Гаразд. Не зупиняємось. Дивись вперед.
Робінсон.
Я просив не турбувати мене. Це щось важливе?
Доля людства.
Достатньо важливе?
Очам своїм не вірю.
А от з мене цього вже досить.
Сідайте, генерале. Не наближайтеся до столу.
На вашому місці, я б із нею не сперечався.
Треба віддати вам належне, майоре.
Коли ви пішли сьогодні, я не думав, що ви повернетесь,
тим більше, з моїм найкращим солдатом.
Я розповім вам історію. Спочатку, вона здаватиметься безглуздою.
Але, чим довше я говоритиму, тим раціональнішою вона здаватиметься.
Скажіть, що передзвоните.
Кому?
Генерал-майорові Бомону, він у Галіфаксі.
Його літак затримали. Погана погода.
Слухаю.
Дякую, Бомон. Я передзвоню.
Завтрашня місія - самогубство. Я за- гину за п'ять хвилин після висадки,
разом з усіма іншими солдатами.
І все тому, що ворогові відомо все про нашу операцію.
Звідки я все це знаю? Перед тим, як загинути,
я вбив міміка, тільки він був незвичайним.
Від нього щось потрапило мені у кров.
І тепер, я проживаю цей день знову і знову,
так само, як і наші вороги, як і сержант Вратаскі
у Вердені.
Скажіть секретарці, що все в порядку.
Перепрошую?
Вибачте, генерале. Я думала ви одні.
Все в порядку.
Вона надрукувала накази для вашого підпису.
Але забула про ті, що відносяться до паливосховища
у Гринвічі.
Вас звати Айріс.
Ви народилися 17 вересня.
Генерал посмикав за ниточки,
і вашого сина відправили у Австралію, якомога далі від війни.
Скажіть генералові, що вечерю скасовано. Щойно дзвонили.
Вашу вечерю скасовано.
Ви забули про паливосховище.
Дякую, Айріс. Ти вільна.
- Кейдж, ходімо. Давай. - Ріта.
- Дозволь мені-- Не вбивай його. - Що ми тут робимо?
Гаразд? Послухайте.
Генерале, ми з вами розмовляємо вже не вперше.
Це тому, що ви дуже вперті.
Ви не вірите, коли я кажу вам,
що доктор Картер був правий.
Що наш ворог здатен маніпулювати часом.
Операція провалиться. Скільки б смертників ви туди не надсилали.
Єдиний спосіб виграти цю війну -
знайти джерело енергії усієї цієї орди міміків і знищити його.
Єдиний спосіб знайти його знаходиться у тому сейфі.
Але байдуже, скільки разів ми б не вели цю розмову,
ви відмовляєтесь визнавати, що завтра ворог увірветься у Лондон,
і ми програємо війну. Ми втратимо все.
Уявимо на хвилинку,
що я не можу раціонально пояснити
усі ці ваші вражаючі трюки.
Доктор Картер сказав мені,
що для роботи пристрою потрібен живий мімік. Навіщо воно вам?
- Це вже моя турбота. - Помиляєтесь.
Якщо вірити вам, це турбота усього світу.
А що б ви зробили, якби повірили усьому, що я вам сказав?
- Я б знайшов цього... - Омегу.
І розбомбив би його під три чорти.
Ви психологічно не готові битися з ним. І ніколи не будете.
І що нам тепер робити?
Не знаю. Так далеко ми ще не заходили.
Це було не так вже й важко.
На підлогу!
Стояти! Не рухайтесь!
Нікому не рухатись!
Пістолет!
Стояти!
- Вони тікають! - Вони--
І що мені з цим робити?
Встроми його у ногу. Швидше!
Кейдж, що відбувається?
Говори зі мною.
Я відчуваю його. Він веде мене туди.
Що ти бачиш?
Це Лувр.
Де це? Де ти знаходишся?
Я всередині. Тут усе затоплене.
Тепер я спускаюся вниз. Я у гаражі. У гаражі під музеєм.
Омега. Ти бачиш його?
Це у Парижі.
Ріта!
Не виходьте з машини!
Не підходьте. Відійдіть.
Що ви накоїли?
Ви видужаєте. Вам просто потрібна була кров.
Ви навіть не уявляєте, що ви накоїли.
Мені не можна розмовляти з вами.
Я був не один.
Ріта Вратаскі. Вона жива?
Ріта Вратаскі.
Будь ласка.
Скажіть мені.
Скажіть.
Мені шкода.
Я виплуталася із цих штук
за три хвилини. Що з тобою?
Я думав ти померла.
Поки що ні.
- Вибач, Кейдж. - Ні! Стій! Зачекай!
Я поза грою.
Вони перелили мені кров.
Я втратив здатність.
Я відчуваю це.
Я більше не можу перезавантажити день.
Ми повинні вбити Омегу
до того, як почнеться операція.
У нас менше ніж три години.
Нам потрібен корабель щоб встигнути у Париж.
І більше солдатів.
І хто ж настільки хворий, щоб летіти з нами у Париж?
Кейдж!
- Хлопці! - Ми тебе скрізь
шукали.
- Просто послухайте. - Фарелл нас ледь за яйця не підвісив
- за те, що ми тебе загубили. - Я знаю. Просто вислухайте мене.
Вам сподобається ця історія.
Спочатку, вона здасться вам маячнею.
Чим довше я говоритиму, тим раціональнішою вона здаватиметься.
Та невже?
Він назвав мені мою школу.
А потім сказав, що моєю вчителькою у другому класі
була міс Поліо.
Вона не пускала його в туалет і він мочився у штанці.
Стули пельку.
Кажу вам.
Він знає усе.
Про всіх нас.
- Брехня. - Та ну?
Він каже, що тебе насправді звати не Форд.
Каже, Форд був твоїм другом.
Він загинув у бою першого ж дня.
Ти зайняв його місце. Шлеш свої чеки його родині.
Ах ти ж брехлива сучка.
Кейдж каже, що ворог теж все знає. Вони чекатимуть на нас на пляжі.
І ми всі помремо.
Уся ця операція - самогубство.
Чудово.
Це якраз додасть нам впевненості для завтрашньої битви. Дякую.
Але ми ж можемо все змінити, правда?
Має ж бути хоч щось, що ми можемо зробити?
Ми можемо якось перемогти?
Шанс є. Але дуже малий.
Але ви маєте піти зі мною, зараз.
Послухай, друже, мені начхати, що ти там про нас знаєш.
Ми тебе взагалі не знаємо.
З якого дива нам йти за ним у бій?
Я не чекаю, що ви підете за мною.
Я хочу, щоб ви пішли за нею.
- Це ж Залізна Сучка. - Загін "J".
Це Ріта Вратаскі.
- Також відома як-- - Так, так.
Янгол Вердена.
Гаразд.
Це новий день, панове.
Доля кличе.
Світ чекає від нас лише одного: перемоги.
Ворог буде вам дуже вдячний, якщо ви не викладетесь на всі сто.
Загін?
А де загін "J"?
Гаразд, зрозуміло. Цей Омега, він контролює час.
Давайте просто підірвемо цю хрінь і полетимо додому.
- Так, але ж її охороняють Альфа. - То вб'ємо і їх.
Ясно?
Ні! Ви чули, що сказав Кейдж?
Не вбивати Альфа.
Якщо вб'ємо Альфа, Омега перезавантажить увесь день.
Ми навіть не згадаємо про цю розмову.
А вони знатимуть, що ми йдемо.
І що ж мені робити, якщо цей Альфа захоче мене вбити?
Пожертвувати собою.
Коли висадимось,
у нас буде обмаль часу, вони швидко здогадаються, що ми там.
Нам потрібні будуть очі нагорі.
Я йду з вами, Кейдж.
Тридцять секунд до контакту.
Кейдж!
Кіммел! Ні!
Форд! Давай!
Кейдж!
Говори зі мною, Ріто! Треба висаджуватись. Стрибай.
Кейдж, вони знають, що ми йдемо!
Стрибай! Стрибай!
Стрибай!
- Стрибай. - Ти не пристебнувся.
Чого ти так довго?
Хтось ще вижив?
У нас мало набоїв.
У мене одна міна. Форд, ти пустий.
У Гріффа залишилось пів магазину, і він ледве може рухатися.
Я думав, ти бачиш майбутнє.
Я не прожив цей день.
Я не знаю, що станеться.
Це не має значення.
Треба покінчити з цим.
З чим?
Гріфф навіть йти не може. Троє наших загинуло.
- Припиніть. - У нас обмаль часу.
Беріть зброю.
Там, мабуть, тисячі міміків, між нами і тією пірамідою.
І що нам робити? Заходити через парадний вхід?
- Якщо залишимось тут - помремо. - Та ну?
Нам не пробитися.
Проб'ємося.
У цьому.
Цей корабель вже не злетить.
Це і не потрібно.
Нам потрібно лише дістатися туди, якнайшвидше.
Якщо двигуни ще працюють, використаємо силові важелі.
Скіннер.
Розчисти шлях.
- Спробуй ще раз. - Ні, не заводиться.
Паливо на економний режим.
Увімкнути живлення.
Гріфф!
Треба йти! Підводься!
Від мене там користі не буде.
Краще виграю вам трохи часу.
Є живлення.
Це має спрацювати.
Гей!
Гей, давайте сюди! Треба вирушати!
Не чекайте на нас!
Скіннер! Гріфф, давайте!
- Ми готові. Де вони? - Де Скіннер і Гріфф?
Вони залишаються.
Іди, брате. Ти маєш йти.
Побачимось у іншому житті.
Дурня.
Посунься!
Треба валити!
Треба валити, негайно!
Вони вже близько, Кейдж.
Давайте, виродки! Давайте!
Перезарядка.
Перезарядка. Перезарядка.
Вони атакують!
Давай!
Кейдж!
Візьми на себе управління!
Ріта!
Збивай!
Бувало і гірше.
Добре.
Він там.
У воді. Он там.
Це Альфа.
Я відволічу його.
А ти вбий Омегу.
Ні. Ти і трьох метрів не пройдеш,
він тебе вб'є, Кейдж.
- Я впораюсь. - Візьми гранати.
Я впораюсь.
Послухай мене. Послухай.
Жоден із нас не вибереться звідси.
Дякую,
що завів мене так далеко.
Ти хороша людина, Кейдж.
Шкода, що не було можливості пізнати тебе краще.
Вітаємо у Лондоні, майоре.
Капрал Монтгомері, ваш зв'язковий у прес-службі генерала Брігема.
Ласкаво просимо.
Ви чули новини? Хіба не чудово?
ДО ПЕРЕМОГИ
Сьогодні, перед світанком,
ми зафіксували значний викид енергії у Парижі.
НАДЗВИЧАЙНІ НОВИНИ ГОЛОВНОКОМАНДУВАЧ ОСО
Ми точно не знаємо, що це означає.
Але, в результаті цього,
ворог повністю втратив здатність вести бойові дії.
Російські і Китайські війська звільняють Європу,
не зустрічаючи спротиву.
ПРЕС-КОНФЕРЕНЦІЯ КОМАНДУВАННЯ ВМФ ОСО
Завтра ми досягнемо західного фронту.
Ми віримо, що досягнемо перемоги, заради нас самих,
заради наших рідних та близьких, наших співвітчизників,
заради усієї людської раси.
Хто ви? Усі разом!
Воїни!
- Що роблять воїни? - Вбивають!
- Що ви будете робити? - Вбивати!
- Не був ти у 20 битвах. - Був.
Ти у штани накладеш, як тільки ми висадимось на тому пляжі.
А може ви обидва стулите пельки?
А ти смішна, дівчинко. Б'юся об заклад, завтра я встановлю рекорд.
Рекорд швидкості бігу з поля битви, Форде, з лайном у штанях.
Припинити балачки!
- Хто ви? Всі разом! - Воїни!
- Що роблять воїни? - Вбивають!
Струнко!
Так? Що ви хотіли?
НА МЕЖІ МАЙБУТНЬОГО